marc-3

__ Mitologia __ Mitologia: Significa aproximadament el discurs, paraules amb actes. Mite: És el personatge a la qual representa la mitologia. Segons la [|mitologia grega], Narcís va ser un [|fill] de [|Cefis] i de [|Liríope]. Hi ha diverses versions del mite, incloent-hi la d' [|Ovidi], on es van combinar les històries d' [|Eco] i Narcís. Era un jove de gran [|bellesa]. Sobre el seu mite perduren diverses versions, entre les quals es compta la d' [|Ovidi], que va ser el primer a combinar les històries d' [|Eco] i Narcís, i relacionar-les amb l'anterior història del vident-cec [|Tirèsias]. Segons aquesta última història, tant donzelles com nois s'enamoraven de Narcís a causa de la seva bellesa, però ell rebutjava les seves insinuacions i era insensible als requeriments [|amorosos] de les [|nimfes]. La que més l'estimava era [|Eco], la qual havia disgustat [|Hera] i per això aquesta l'havia condemnada a repetir les últimes paraules de tot allò que se li digués.
 * NARCÍS:**

Segons la [|mitologia grega] , Faetont o Faetó fou un [|heroi] , fill d' [|Hèlios]  i de [|Clímene] (encara que [|Mèrops] va ésser, posteriorment, el seu [|pare]  adoptiu). Un dia, [|Èpaf] va posar en dubte la seua filiació, i el noi va acudir a [|Hèlios]  perquè, si de debò era el seu pare, li concedís un do. El [|déu]  va fer el jurament solemne que així seria, i el jove li demanà que el deixés conduir per un dia el [|carro]  del <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|sol] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;">. [|Hèlios] no el va poder dissuadir, i així hagué de permetre que al matí següent Faetont conduís el seu carro. Però, quan els <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|cavalls] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;"> s'adonaren que no duien l' <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|auriga] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;"> habitual, es van desbocar i sortiren de la ruta, i el jove no sabia com dominar-los. Els tombs de l' <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|astre] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;"> amunt i avall van causar grans trasbalsos al cel i a la terra, on van proliferar els <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|incendis] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;">, fins que <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|Zeus] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;"> va fulminar Faetont amb els seus [|llamps] abans que quedés destruït tot l' <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|univers] <span style="color: black; font-family: Arial,sans-serif; font-size: 10pt;">. Dafne, filla del déu riu [|Peneu] de [|Tessàlia] i de [|Creüsa], va ser una [|nimfa] dels boscos (una dríada) mitològica, que a més era sacerdotessa de [|Gea] , la deessa de la fertilitat de la terra. Segons la mitologia grega, després que [|Apol·lo], el símbol de la bellesa masculina, es burlés de les fletxes de [|Cupido] , aquest va decidir venjar-se, i li va clavar una fletxa amb la punta d'or a [|Apol·lo] perquè s'enamorés de Dafne, i a ella li va clavar una fletxa amb la punta de plom, perquè es tornés insensible a l'amor. [|Apol·lo], bojament enamorat de Dafne, no parava de perseguir-la, però ella el defugia. Quan [|Apol·lo] estava a punt d'atrapar-la, Dafne li va demanar al seu pare Peneu que li traiés la bellesa, i aquest la va convertir en un llorer. [|Apol·lo], trist i resignat, va convertir el llorer en el seu símbol, i des d'aleshores sempre porta una corona de llorer. A partir d'aquesta història, a Grècia s'ha fet servir la corona de llorer com a símbol de la victòria. Actualment, aquesta corona encara es fa servir, per exemple, per coronar alguns guanyadors de les olimpíades.
 * FAETONT:**
 * DAFNE:**
 * || [[image:http://t1.gstatic.com/images?q=tbn:ANd9GcTIl3QJ0f30tIRaGrQFQGpYBS2YLHIvcvbcWLB4LWxjmTNqKEbl]] ||
 * || [[image:http://t1.gstatic.com/images?q=tbn:ANd9GcTIl3QJ0f30tIRaGrQFQGpYBS2YLHIvcvbcWLB4LWxjmTNqKEbl]] ||

<span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;">Orióera un gegant de la <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|mitologia grega] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;">. Les fonts clàssiques recullen diverses versions diferents sobre ell. Hi ha dues versions principals sobre el seu naixement i d'altres quant a la mort. Els episodis més importants de la seva vida són el seu naixement a [|Beòcia], la visita que va fer a l' [|illa de Quios] on trobà Mèrop i fou cegat pel seu pare [|Enopió] , la recuperació de la vista a l'illa de [|Lemnos] , la caceria amb Àrtemis a Creta i la seva mort per una fletxa llançada per Àrtemis o per un escorpí gegant i la seva elevació als cels per Àrtemis, o per Zeus: la [|constel·lació d'Orió]. A la literatura grega apareix com un gran caçador a [|L'Odissea], d' [|Homer] , on [|Odisseu] veu la seva ombra a l'inframón. La llegenda bàsica d'Orió és narrada per recopilacions de mites hel·lenístics i romans, però no hi ha una versió literària de les seves aventures comparable, per exemple, a la de [|Jàson] a les [|Argonàutiques] d' [|Apol·loni de Rodes] o la [|Medea] d' [|Eurípides]. Al poema [|Fastos], d' [|Ovidi] , el mes de maig, es cita el naixement d'Orió. Els fragments llegendaris supervivents han proporcionat un camp adobat per a la imaginació sobre la prehistòria i mitologia gregues.
 * ORIÓ:**


 * || [[image:http://t3.gstatic.com/images?q=tbn:ANd9GcR_zrLFqypZ5FsCrpwfE4p2P4j27sgWt0x-mJL89AVmu1uM-pto]] ||
 * || [[image:http://t3.gstatic.com/images?q=tbn:ANd9GcR_zrLFqypZ5FsCrpwfE4p2P4j27sgWt0x-mJL89AVmu1uM-pto]] ||

La 'sorgida de l'escuma' Afrodita va néixer de l'escuma del mar a prop de [|Pafos] (Xipre) després que [|Cronos] tallés durant la [|Titanomàquia] els genitals a [|Urà] amb una falç adamantina i els done darrere seu al mar. En el seu [|Teogonia], [|Hesíode] conta que els genitals «van ser després portats pel pèlag durant molt de temps.
 * NAIXAMENT D’AFRODITA:**

Rea va amagar Zeus en una cova del [|Mont Ida] a [|Creta]. Segons diverses versions d'aquesta història, Zeus va ser criat:
 * INFANTESA DE ZEUS:**
 * § 1. Per Gea.
 * § 2. Per una cabra anomenada [|Amaltea], mentre que una companyia de Curetes o Coribantes (soldats o déus menors) ballaven, cridaven i donaven cops per fer soroll perquè Cronos no sentís els plors del nen.
 * § 3. Per una nimfa anomenada Adamantea. Com que Cronos governava la terra, els cels i el mar, ella el va amagar penjant-lo amb una corda d'un arbre, i així quedava suspès entre la terra, el mar i el cel, essent doncs invisible al seu pare.
 * § 4. Per una nimfa anomenada Cinosura. En agraïment, Zeus la va fer pujar entre els estels després de la seva mort.
 * § 5. Per Melisa, qui el va alimentar amb llet de cabra i mel.
 * § 6. Per una família de pastors sota la promesa que les seves ovelles estarien protegides dels llop.

[|Acrisi], rei d' [|Argos] , desitjava un fill, però només havia tingut una bella filla que era molt bonica, anomenada [|Dànae]. Per tal d'impedir que es casés amb cap home, ja que un oracle li havia dit que si ella tenia un fill, ell, el seu nét, el mataria, Acrisi va tancar-la en una torre de pedra on no hi deixava entrar-hi ningú. Però Zeus es va enamorar d'ella en veure-la des de l' [|Olimp], i aprofitant que un dia la noia observava el paisatge entre els merlets de la torre, Zeus es va convertir en pluja daurada per arribar fins Dànae sense que ningú el veiés. Fruit d'aquesta unió va néixer [|Perseu]. En adonar-se que Dànae estava embarassada, Acrisi va manar que fessin un taüt per llançar-la al mar juntament amb el seu fill. Zeus va conduir la barca fins a una illa on Perseu fou educat per Dànae i un pescador. __ Mitologia __ Mitologia: Significa aproximadament el discurs, paraules amb actes. Mite: És el personatge a la qual representa la mitologia. Segons la [|mitologia grega], Narcís va ser un [|fill] de [|Cefis] i de [|Liríope]. Hi ha diverses versions del mite, incloent-hi la d' [|Ovidi], on es van combinar les històries d' [|Eco] i Narcís. Era un jove de gran [|bellesa]. Sobre el seu mite perduren diverses versions, entre les quals es compta la d' [|Ovidi], que va ser el primer a combinar les històries d' [|Eco] i Narcís, i relacionar-les amb l'anterior història del vident-cec [|Tirèsias]. Segons aquesta última història, tant donzelles com nois s'enamoraven de Narcís a causa de la seva bellesa, però ell rebutjava les seves insinuacions i era insensible als requeriments [|amorosos] de les [|nimfes]. La que més l'estimava era [|Eco], la qual havia disgustat [|Hera] i per això aquesta l'havia condemnada a repetir les últimes paraules de tot allò que se li digués.
 * AMORS DE ZEUS:**
 * NARCÍS:**

<span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;">Segons la <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|mitologia grega] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;">, Faetont o Faetó fou un <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|heroi] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;">, fill d' <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|Hèlios] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;"> i de [|Clímene] (encara que [|Mèrops] va ésser, posteriorment, el seu <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|pare] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;"> adoptiu). <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;">Un dia, [|Èpaf] va posar en dubte la seua filiació, i el noi va acudir a <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|Hèlios] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;"> perquè, si de debò era el seu pare, li concedís un do. El <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|déu] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;"> va fer el jurament solemne que així seria, i el jove li demanà que el deixés conduir per un dia el <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|carro] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;"> del <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|sol] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;">. [|Hèlios] no el va poder dissuadir, i així hagué de permetre que al matí següent Faetont conduís el seu carro. Però, quan els <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|cavalls] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;"> s'adonaren que no duien l' <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|auriga] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;"> habitual, es van desbocar i sortiren de la ruta, i el jove no sabia com dominar-los. Els tombs de l' <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|astre] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;"> amunt i avall van causar grans trasbalsos al cel i a la terra, on van proliferar els <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|incendis] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;">, fins que <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|Zeus] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;"> va fulminar Faetont amb els seus [|llamps] abans que quedés destruït tot l' <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|univers] <span style="color: black; font-family: Arial,sans-serif; font-size: 10pt;">. Dafne, filla del déu riu [|Peneu] de [|Tessàlia] i de [|Creüsa], va ser una [|nimfa] dels boscos (una dríada) mitològica, que a més era sacerdotessa de [|Gea] , la deessa de la fertilitat de la terra. Segons la mitologia grega, després que [|Apol·lo], el símbol de la bellesa masculina, es burlés de les fletxes de [|Cupido] , aquest va decidir venjar-se, i li va clavar una fletxa amb la punta d'or a [|Apol·lo] perquè s'enamorés de Dafne, i a ella li va clavar una fletxa amb la punta de plom, perquè es tornés insensible a l'amor. [|Apol·lo], bojament enamorat de Dafne, no parava de perseguir-la, però ella el defugia. Quan [|Apol·lo] estava a punt d'atrapar-la, Dafne li va demanar al seu pare Peneu que li traiés la bellesa, i aquest la va convertir en un llorer. [|Apol·lo], trist i resignat, va convertir el llorer en el seu símbol, i des d'aleshores sempre porta una corona de llorer. A partir d'aquesta història, a Grècia s'ha fet servir la corona de llorer com a símbol de la victòria. Actualment, aquesta corona encara es fa servir, per exemple, per coronar alguns guanyadors de les olimpíades.
 * FAETONT:**
 * DAFNE:**
 * || [[image:http://t1.gstatic.com/images?q=tbn:ANd9GcTIl3QJ0f30tIRaGrQFQGpYBS2YLHIvcvbcWLB4LWxjmTNqKEbl]] ||
 * || [[image:http://t1.gstatic.com/images?q=tbn:ANd9GcTIl3QJ0f30tIRaGrQFQGpYBS2YLHIvcvbcWLB4LWxjmTNqKEbl]] ||

<span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;">Orióera un gegant de la <span style="background-color: white; font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt; text-decoration: none;">[|mitologia grega] <span style="font-family: Calibri,sans-serif; font-size: 11pt;">. Les fonts clàssiques recullen diverses versions diferents sobre ell. Hi ha dues versions principals sobre el seu naixement i d'altres quant a la mort. Els episodis més importants de la seva vida són el seu naixement a [|Beòcia], la visita que va fer a l' [|illa de Quios] on trobà Mèrop i fou cegat pel seu pare [|Enopió] , la recuperació de la vista a l'illa de [|Lemnos] , la caceria amb Àrtemis a Creta i la seva mort per una fletxa llançada per Àrtemis o per un escorpí gegant i la seva elevació als cels per Àrtemis, o per Zeus: la [|constel·lació d'Orió]. A la literatura grega apareix com un gran caçador a [|L'Odissea], d' [|Homer] , on [|Odisseu] veu la seva ombra a l'inframón. La llegenda bàsica d'Orió és narrada per recopilacions de mites hel·lenístics i romans, però no hi ha una versió literària de les seves aventures comparable, per exemple, a la de [|Jàson] a les [|Argonàutiques] d' [|Apol·loni de Rodes] o la [|Medea] d' [|Eurípides]. Al poema [|Fastos], d' [|Ovidi] , el mes de maig, es cita el naixement d'Orió. Els fragments llegendaris supervivents han proporcionat un camp adobat per a la imaginació sobre la prehistòria i mitologia gregues.
 * ORIÓ:**


 * || [[image:http://t3.gstatic.com/images?q=tbn:ANd9GcR_zrLFqypZ5FsCrpwfE4p2P4j27sgWt0x-mJL89AVmu1uM-pto]] ||
 * || [[image:http://t3.gstatic.com/images?q=tbn:ANd9GcR_zrLFqypZ5FsCrpwfE4p2P4j27sgWt0x-mJL89AVmu1uM-pto]] ||

La 'sorgida de l'escuma' Afrodita va néixer de l'escuma del mar a prop de [|Pafos] (Xipre) després que [|Cronos] tallés durant la [|Titanomàquia] els genitals a [|Urà] amb una falç adamantina i els done darrere seu al mar. En el seu [|Teogonia], [|Hesíode] conta que els genitals «van ser després portats pel pèlag durant molt de temps.
 * NAIXAMENT D’AFRODITA:**

Rea va amagar Zeus en una cova del [|Mont Ida] a [|Creta]. Segons diverses versions d'aquesta història, Zeus va ser criat:
 * INFANTESA DE ZEUS:**
 * § 1. Per Gea.
 * § 2. Per una cabra anomenada [|Amaltea], mentre que una companyia de Curetes o Coribantes (soldats o déus menors) ballaven, cridaven i donaven cops per fer soroll perquè Cronos no sentís els plors del nen.
 * § 3. Per una nimfa anomenada Adamantea. Com que Cronos governava la terra, els cels i el mar, ella el va amagar penjant-lo amb una corda d'un arbre, i així quedava suspès entre la terra, el mar i el cel, essent doncs invisible al seu pare.
 * § 4. Per una nimfa anomenada Cinosura. En agraïment, Zeus la va fer pujar entre els estels després de la seva mort.
 * § 5. Per Melisa, qui el va alimentar amb llet de cabra i mel.
 * § 6. Per una família de pastors sota la promesa que les seves ovelles estarien protegides dels llop.

[|Acrisi], rei d' [|Argos] , desitjava un fill, però només havia tingut una bella filla que era molt bonica, anomenada [|Dànae]. Per tal d'impedir que es casés amb cap home, ja que un oracle li havia dit que si ella tenia un fill, ell, el seu nét, el mataria, Acrisi va tancar-la en una torre de pedra on no hi deixava entrar-hi ningú. Però Zeus es va enamorar d'ella en veure-la des de l' [|Olimp], i aprofitant que un dia la noia observava el paisatge entre els merlets de la torre, Zeus es va convertir en pluja daurada per arribar fins Dànae sense que ningú el veiés. Fruit d'aquesta unió va néixer [|Perseu]. En adonar-se que Dànae estava embarassada, Acrisi va manar que fessin un taüt per llançar-la al mar juntament amb el seu fill. Zeus va conduir la barca fins a una illa on Perseu fou educat per Dànae i un pescador.
 * AMORS DE ZEUS:**


 * HADES:**

[[image:http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/71/Hades-et-Cerberus-III.jpg/220px-Hades-et-Cerberus-III.jpg]] Escultura de Hades amb el gos de tres caps.
Foto de Hades amb el gos de tres caps a l'esquerra. Escultura de Hades amb el gos de tres caps i Persèfone

Escultura de Deméter. Quadre de Deméter pintat per Mati Klarwein. Pintura de Deméter amb un bol de mengar (era deessa de l'agricutura).
 * Deméter:**


 * AFRODITA**

Escutura de la deessa de l'amor i de la bellessa. Escultura de la deessa Afrodita. Neixement de Afrodita.

Escutura d'Ares. Ares després d'una guerra.
 * ARES:**

Dibuix d'Ares. Hefest fen una arma. Cara d'una escultura d'Hefest. Escultura d'Hefest amb un barret punxagut. Pintura d'Atena. Escultura d'Atena. Escultura d'Atena situada al museu Pireu. Escultura d'Àrtemis amb un cèrvol agafat de la mà. Àrtemis disperan amb una fletxa. Pintura de Àrtemis. Apol·lo amb un arc Apol·lo convertin el lleure.
 * HEFEST:**
 * ATENA:**
 * ÀRTEMIS:**
 * APOL·LO:**

Cap d'una esculura d'Apol·lo. Mercuri amb la seva representació. Pintura de Mercuri. Dibuix de Mercuri.
 * MERCURI:**

Eros amb un arc a la mà.
 * EROS:**

Escultura de Eros. Pintura d'Eros amb la seva mare. Escultura de Dionís.
 * DIONÍS:**

Dibuix de Dionís.

Neixement de Dinonís.


 * ODISSEU:**

Va participar a la guerra lluitant amb els aqueus i contra els troians. Va acompanyar Aquil·les en diferents expedicions a ciutats veïnes de Troia. Durant el setge, va enemistar-se fortament amb Palamedes d'Eubea, l'altre geni de l'expedició. Odisseu va inventar-se una treta amb la qual es va acusar de traïció a Palamedes i fou executat. També es va barallar amb el Gran Àjax per l'armadura d'Aquil·les.


 * HERCULES:**



Els romans van adoptar la versió grega de la seva vida i treballs sense canvis essencials, però van afegir detalls anecdòtics propis, alguns d'ells relacionant l'heroi amb la geografia del Mediterrani occidental. Els detalls del seu culte també van ser adaptats a Hispània (columnes d'Hèrcules).


 * PERSEU:**

Per a aquesta missió comptà amb l'ajut dels déus: Hermes li deixà les sandàlies alades i una espasa corba i Atena un escut brunyit. Primerament l'adreçaren a les Grees, germanes de les Gòrgones, perquè li indiquessin la localització de les nimfes estígies, que vigilaven l'elm d'Hades, que feia invisible a qui el portava. Perseu s'acostà a les Grees i els prengué l'unic ull i l'única dent que compartien les tres, i només els hi tornà quan li van dir el que volia. Es dirií aleshores on vivien les nimfes que li entregaren l'elm i una bossa màgica en què podia guardar el cap de Medusa.


 * TESEU:**

En arribar a Creta, Teseu proposà a Minos que si aconseguia matar el monstre, els catorze joves quedarien lliures i Atenes exempta del tribut, cosa que Minos acceptà. Ariadna, filla de Minos, s'havia enamorat de Teseu i, a canvi de la promesa que es casaria amb ella i la trauria de Creta, es decidí a ajudar-lo. Li donà un cabdell de fil que li havia donat l'inventor Dèdal (constructor del Laberint) per a que, després de matar el Minotaure, pogués sortir del Laberint on estava tancat el monstre. Després de matar el Minotaure en un combat cos a cos (ja que els joves havien d'entrar desarmats al Laberint), Teseu aconseguí sortir del Laberint gràcies al cabdell d'Ariadna, i fugí amb ella i els altres joves. En una parada a l'illa de Naxos, Teseu abandonà Ariadna, que en aquell moment estava dormint. Algunes versions afirmen que Teseu abandonà Ariadna perquè estimava una altra dona, Egle, filla de Panopeu, mentre que d'altres diuen que ho havia fet per ordre de Dionís, que s'havia enamorat d'Ariadna.


 * RÒMUL I REM:**



Per poblar la ciutat, Ròmul va acceptar tot tipus de gent: refugiats, lliberts, esclaus, pròfugs, etc. Tanmateix, amb aquest mètode la població era eminentment masculina. Va organitzar unes proves esportives on va convidar les poblacions veïnes (principalment sabins) i durant les quals en va aprofitar per raptar llurs dones (el Rapte de les sabines). Els sabins van atacar Roma per alliberar-les, però al final les esposes dels romans (les sabines) els van suplicar que no s'entrematessin. Tot va acabar amigablement i Ròmul va formar amb el rei sabí, Titus Taci, una diarquia que va durar poc, fins la mort del sabí.


 * AQUI·LES:**

La part més coneguda de la vida d'Aquil·les és la que té a veure amb la seva participació en la Guerra de Troia. Sobretot pel relat que ens en va deixar Homer en la seva obra la Ilíada. Abans de començar la Guerra de Troia, Tetis ja sabia que Aquil·les moriria durant el transcurs de la mateixa. Per això el va enviar a la cort del rei Licomedes on s'amagà fent-se passar per dona amb el nom de Pirra. Durant la seva estança es va casar secretament amb la princesa Deidamia qui li va donar un fill anomenat Neoptòlem. Després de nou anys, els aqueus van assabentar-se que no podrien prendre Troia si Aquil·les no participava a la guerra; o sigui que Odisseu va anar a buscar-lo a l'illa d'Esciros, on vivia disfressat de noia amb les filles del rei. En arribar va oferir-los joies i una espasa; totes les noies va córrer cap a les joies excepte una, que es va quedar mirant l'espasa. D'aquesta manera, Odisseu va reconèixer Aquil·les i el féu acompanyar cap a Troade. Una altra versió diu que Aquil·les va desobeir als seus pares i va decidir anar a Troia sabent que moriria, perquè preferia morir lluitant a no lluitar. Com que durant els primers nou anys de guerra no va passar res destacable, una versió o l'altra no té massa importància. La qüestió és que al final Aquil·les es va dirigir cap a Troia juntament amb la seva tropa de mirmídons


 * MEDEA:**

Quan Medea va fugir de Corint es va proposar buscar Heracles, ja que aquest li havia promès auxili en el cas que Jasó deixés de complir la seva paraula. El va trobar a Tebes, però la fúria d'Hera l'havia embogit. Medea el va curar amb els seus remeis. Tanmateix, Euristeu donava pressa a Heracles perquè complís els seus treballs i Medea es va resignar a que no seria ajudada per ell.


 * ÈDIP:**

La llegenda va inspirar a Sigmund Freud la seva teoría del complex d'Èdip sobre el desenvolupament de la personalitat. Aquest complex planteja la idea de què durant l'etapa genital del desenvolupament del nen (una de les etapes psicosexuals) aquest comença a sentir atracció sexual envers el progenitor del sexe oposat. El nen se sent atret per la mare i comença a odiar al pare ja que aquest té a la mare. Aleshores es desenvolupa un sentiment de culpa ja que el nen sap que no està bé odiar al pare. Aquest conflicte resolgué mitjançant la identificació, on el nen adopta característiques del pa

Josep tinc un problem et vaig ensenyar la llibreta tu m'ho vas veure però te la vaig tornar a demanar i em vaig pensar que te l'habia tornat i no te la vaig tornar i ara no te le entregat. Que faig?