EL+MITE+DELSOL

**__EL MITE DE DAFNE__**

====Mite de Dafne, nom que en grec significa llorer. Era una nimfa filla del déu-riu Peneu que transcorre per la regió de Tessàlia El déu Apol·lo, afectat per una de les fletxes d'Eros, l'estimava, però ella no li corresponia i l'esquivava. En una ocasió Apol·lo la va perseguir, i ella va fugir cap a les muntanyes per evitar-lo; llavors ella es va encomanar al déu del riu Peneo, que la va transformar en un llorer. Dels seus peus anaven sortint arrels i les seves extremitats es convertien en frondoses branques de l'arbre que des d'aquest moment va ser consagrat al déu Apol·lo i va passar a representar-lo. ====



====Segons la mitologia grega, Faetont o Faetó fou un heroi, fill d'Hèlios i de Clímene (encara que Mèrops va ésser, posteriorment, el seu pare adoptiu). ==== ====Un dia, Èpaf va posar en dubte la seua filiació, i el noi va acudir a Hèlios perquè, si de debò era el seu pare, li concedís un do. El déu va fer el jurament solemne que així seria, i el jove li demanà que el deixés conduir per un dia el carro del sol. Hèliosno el va poder dissuadir, i així hagué de permetre que al matí següent Faetont conduís el seu carro. Però, quan els cavalls s'adonaren que no duien l'aurigahabitual, es van desbocar i sortiren de la ruta, i el jove no sabia com dominar-los. Els tombs de l'astre amunt i avall van causar grans trasbalsos al cel i a la terra, on van proliferar els incendis, fins que Zeus va fulminar Faetont amb els seus llamps abans que quedés destruït tot l'univers. Algunes conseqüències d'aquest viatge són la diversitat de temperatures i vegetació terrestres i el color negre de les races africanes "cremades" per Faetont. ==== ====El seu cos va caure al riu, on fou enterrat per les nimfes (Eurípides, però, el salva en una altra versió de la història). ==== ====El mite serveix per explicar també el fenomen de les estrelles o cossos celestes que semblen caure a la Terra, igual que Faetont va caure del carro solar. Una estrella caiguda seria llavors per causa de l'orgull, mite recurrent en diverses cultures, inclosa la cristiana (amb els dimonis caiguts, especialment Llucifer). ==== ==== La llegenda de Faetont ha estat àmpliament representada en obres pictòriques i musicals, especialment a partir d ====
 * __EL MITE DE FAETONT__ **

__**EL NEIXEMENT D'AFRODITA**__

==== El naixement d'Afrodita ( Venus, en llatí ) ha estat transmès segons dues versions : ara és filla de Zeus i Dione ( Afrodita Pandemo, la popular , segons plató ), ara filla d'Urà ( Afrodita Urània , deessa de l'amor pur ), els òrgans sexuals , tallats per Crono , van caure al mar i van engendrar a la deessa. Tot just sortida del mar, els Céfiros la van portar primer a Citera i després a la costa de Xipre, on va ser acollida per les Estacions , vestida , abillada i conduïda per elles a la casa dels Immortals. ====




 * __ INFANTESA DE ZEUS __ **

Rea va amagar Zeus en una cova del Mont Ida a Creta. Segons diverses versions d'aquesta història, Zeus va ser criat:
 * 1. Per Gea.
 * 2. Per una cabra anomenada Amaltea, mentre que una companyia de Curetes o Coribantes (soldats o déus menors) ballaven, cridaven i donaven cops per fer soroll perquè Cronos no sentís els plors del nen.
 * <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">3. Per una nimfa anomenada Adamantea. Com que Cronos governava la terra, els cels i el mar, ella el va amagar penjant-lo amb una corda d'un arbre, i així quedava suspès entre la terra, el mar i el cel, essent doncs invisible al seu pare.
 * <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">4. Per una nimfa anomenada Cinosura. En agraïment, Zeus la va fer pujar entre els estels després de la seva mort.
 * <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">5. Per Melisa, qui el va alimentar amb llet de cabra i mel.
 * <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">6. Per una família de pastors sota la promesa que les seves ovelles estarien protegides dels llops.

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Després de fer-se adult, Zeus obligà Cronos a regurgitar primer la pedra (que deixà a Pitó sota les canyades del Parnàs com senyal als homes mortals, l'Òmfalos) i després els seus germans i germanes en ordre invers al que els havia empassat. En algunes versions, Metis donà a Cronos un emètic per obligar-lo a vomitar els infants, i en d'altres Zeus li obrí l'estómac. Llavors Zeus deslliurà els germans de Cronos, els Hecatonquirs i els Cíclops, de la seva masmorra al Tàrtar, i en matà la seva guardiana, Campe. En agraïment, els Cíclops li donaren el tro i el llamp, que havien estat prèviament amagats per Gea.

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">


 * <span style="color: #ff0000; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">__POSIDÓ__ **

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">En la mitologia grega, **Posidó** era el déu dels oceans. Solia moure's amb una quàdriga impulsada per dofins. Té el seu equivalent en la mitologia romana en el déu Neptú. Els seus atributs són el cavall i el trident. També se l'anomenava Asfali. <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Estava casat amb Amfitrite. La història d'amor entre Posidó i Amfitrite va començar quan Posidó va veure a la Nereida Amfitrite ballar a l'illa de Naxos. Posidó es va enamorar d'ella i li va demanar matrimoni però aquesta li va respondre que no. Amfitrite es va amagar a la serralada de l'Atles però un dofí la va trobar i la va convèncer perquè es casés amb Posidó. Posidó, agraït, va crear la constel·lació del Dofí.

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">


 * <span style="color: #ff0000; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">__HADES__ **

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">En la mitologia grega, **Hades** era el nom del món dels morts i alhora el del déu d'aquest món subterrani. Haidou era el genitiu de la paraula, i significava "la casa d'Hades"; el seu nominatiu Haides, era originalment la designació de l'estança de la mort. <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Era fill de Cronos i Rea, i germà de Zeus, Posidó, Hera, Hèstia i Demèter. Com els seus germans, va ser devorat pel seu pare just després d'haver nascut, però va ser alliberat per Zeus. Durant la guerra contra els titans, Hades va lluitar al costat dels seus germans i els cíclops el van armar amb un casc fet per Hefest que el feia invisible quan se’l posava. En acabar la guerra, els tres germans es van repartir la sobirania del món en un sorteig i a Hades li va correspondre el govern del món subterrani.

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">


 * <span style="color: #ac0606; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">__DEMÉTER__ **

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">En la mitologia grega, **Demèter o Demetra** és la deessa de l'agricultura, substància pura de la terra verda i jove, vivificadora del cicle de la vida i la mort, i protectora del matrimoni i la llei sagrada. Se la venera com la portadora de les estacions en un himne homèric, un subtil signe que demostra que era adorada molt abans de l'arribada dels Olímpics. Juntament amb la seva filla Persèfone, era també la figura central dels misteris i il·lusions que van precedir al panteó olímpic. És fàcil confondre a Demèter amb Gea, amb Rea o amb Cibeles, amb el sobrenom Antea. Els epítets de la deessa revelen l'amplitud de les seves funcions en la vida grega. <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Demèter i Core solien ser invocades com to theo i així apareixen en les inscripcions en grec lineal B de la Pylos micènica de temps prehel·lènics. És bastant probable que existís una relació amb els cultes a deesses de la Creta minoica. En la mitologia romana, s'associava a Demèter amb Ceres. Quan se li va donar a Demèter una genealogia, es va dir que era filla de Cronos i Rea, i per tant germana gran de Zeus. A les seves sacerdotesses se'ls donava el títol de Melises. <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">


 * <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">__ AFRODITA ( VENUS) __ **

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">En la mitologia grega, **Afrodita** era la deessa de l'amor, la bellesa i el matrimoni. En la mitologia romana l'anomenaren Venus. És probable que el seu origen no sigui grec sinó oriental, de Xipre o de les costes fenícies. Ericina fou un sobrenom d'Afrodita, venerada en un santuari del mont Èrix, a Sicília. Urània fou el sobrenom d'Afrodita com a representant de l'amor pur. <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Quan Cronos va tallar els genitals a Urà, gotes de sang caigueren al mar i de les ones fecundades en nasqué la deessa. El vent Zèfir la va portar fins a Xipre, on les Hores la van cuidar. Això la converteix en una divinitat molt antiga, però com que sempre apareix jove, versions posteriors la van fer filla de Zeus i de Dione. <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Era la deessa més bella i pràcticament ningú es podia resistir als seus encants. Zeus la va humiliar fent-la enamorar d'un simple mortal, Anquises, de qui va tenir a Enees. Per ordre de Zeus, va ser l'esposa d'Hefest, un déu lleig i coix, però li va ser infidel i tingué amors amb Hermes i Ares. Del darrer nasqué Eros. <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">


 * <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">__ ARES __ **

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">En la mitologia grega, **Ares** és el déu de la guerra. Fill de Zeus i de Hera. Els romans el van identificar amb Mart.

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">El seu origen no és hel·lè sinó que prové de la salvatge regió de Tràcia. Els grecs ja tenien altres déus guerrers, com Atena, però Ares és diferent. Ares és temperamental, brutal i sanguinari. Per això els grecs, que veneraven l'equilibri i la intel·ligència, mai no li van donar massa importància. En tots els combats que lliura amb Atena, o fins i tot amb mortals com Heracles o Diomedes, sempre en surt derrotat. Això mostra com els grecs preferien una combinació de força i intel·ligència a la força bruta d'Ares.

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">En els assumptes amorosos, en canvi, va tenir un enorme èxit. Es va aparellar amb deesses, nimfes i mortals i va tenir nombrosos fills. Els més famosos són Eros, Dimos, Ànteros i les Amazones. <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">En la mitologia grega, Hefest és fill de Zeus i d'Hera. És el déu equivalent a Vulcà en la mitologia romana. <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Encara que algunes notícies sostenen que era fill de només Hera que l'hauria engendrat ella sola en venjança perquè Zeus havia fet el mateix per procrear a Atena. Algunes llegendes sostenen que la seva mare Hera el va expulsar de l'Olimp degut al fet que era coix i deformat, unes altres, que va ser el seu pare Zeus qui el va llançar a causa d'una conspiració d'Hera i Hefest per a enderrocar-lo. Sigui d'una manera o d'una altra, el seu cos va caure al mar on dues nereides, Tetis i Eurínome, el van recollir i el van cuidar a l'illa de Lemnos fins que va créixer.
 * <span style="color: #008000; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">__HEFEST__ **
 * <span style="color: #ff00ff; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">__ATENA__ **

<span style="color: #404040; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">En la mitologia grega, Atena és la deessa de la saviesa i de l'artesania, com ara el teixit i la ceràmica. També és deessa de la guerra, però de la seva vessant estratègica, ja que el déu de la lluita i la sang és Ares. Era també deessa protectora de la ciutat d'Atenes i de moltes altres. És una de les sis deesses principals del Panteó grec i era anomenada Minerva pels romans. <span style="color: #404040; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Atena és una deessa guerrera, mai va ser nena, mai va tenir parella ni amant i sempre va mantenir-se verge. El Partenó d'Atenes, a Grècia és el seu homenatge més resplandent. Se la representa com una dona vestida amb roba militar. També se l'anomena Atenea o Pal·les Atenea. L'animal que la simbolitza és l'òliba i la seva planta, l'olivera. <span style="color: #404040; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Atena és la divinitat tutelar d'Atenes; l'acròpolis d'aquesta ciutat era el principal centre de culte de la deessa a l'antiguitat. De fet, la semblança entre els dos noms ha fet pensar a molts que un d'ells, possiblement el de la dea, derivi de l'altre. Els antics explicaven l'origen del nom d'Atena a través dels mots grecs athánatos "immortal" i atithéne "sense nodrissa", teories avui descartades, i Plató el considerava una traducció del nom de la deessa egípcia Neith.




 * <span style="color: #00ffff; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">__ÀRTEMIS__ **

<span style="color: #000000; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">En la mitologia grega, Àrtemis era la deessa de la caça i el regne animal. En identificar-se amb Hècate ho és també de la Lluna. Filla del déu Zeus i de Latona i germana bessona d'Apol·lo. Deessa de la castedat, restà verge i eternament jove. Era cruel i se li atribuïen les morts sobtades. Se la representa amb túnica llarga i cabellera solta; o amb túnica curta, arc i sagetes i amb un cérvol o uns gossos. A Efes, la representació era molt diferent: com a deessa de la fecunditat apareix amb diadema i moltes mamelles. <span style="color: #000000; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">En el seu honor s'han batejat dos cràters de Venus, un de la Lluna i un petit planeta.


 * <span style="color: #ffdd00; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">__APOL·LO__ **

<span style="color: #000000; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Apol·lo o Apol·ló és el déu de la medicina, de la bellesa masculina, de la música i de la poesia en la mitologia grega i posteriorment en la mitologia romana; també va ser considerat déu del Sol, en substitució d'Hèlios. És fill de Zeus i Leto, i el germà bessó d'Àrtemis. <span style="color: #000000; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Apol·lo anava usualment armat amb arc i fletxes o amb una lira o una cítara, ja que era el déu de la música. Diversos animals es relacionaven amb aquest déu; en primer lloc els habitants del bosc, com el llop o el cérvol; d'altra banda, els considerats bonics, com el cigne o el dofí; i per últim aquells relacionat amb la profecia, com la serp o el corb, ja que aquest déu tenia diversos oracles en el seu nom, entre els quals destaca el de Delfos. Com a arbre li estava consagrat el llorer.

<span style="color: #000000; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">


 * <span style="color: #9400ff; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">__MERCURI__ **

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Mercuri, déu de la mitologia romana, era el missatger dels déus, protector del comerç, fill de Júpiter i Maia Maiestas, assimilat a Hermes. Era un déu important dels negocis, els beneficis i el comerç. El seu nom està relacionat amb Merx-rcis: mercaderia, article, gènere.


 * <span style="color: #ff0000; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">__EROS__ **

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Eros és el déu de l'amor en la mitologia grega on era el déu responsable de la luxúria, l'amor i el desig, i era també venerat com un déu de la fertilitat. El seu equivalent en la mitologia romana era Cupido, també conegut com Amor. Se l'associa freqüentment amb Afrodita. Algunes vegades era anomenat Eleuteri, ‘el llibertador'. En alguns mites, Eros va ser el fill d'Afrodita i Ares, però segons "El banquet" de Plató va ser concebut per «Porus» i Pènia en l'aniversari d'Afrodita. <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">És una de les figures mitològiques més complexes, atès que té els seus orígens en les llegendes i mitologies més antigues de la regió ocupada més tard per la civilització grega, i els seus mites han canviat durant diversos segles fins a l'època dels romans.

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">


 * <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">__ DIONÍS __ **

<span style="color: #000000; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">En la mitologia grega, Dionís és el déu del vi, del Teatre, del desenfrenament i de les festes, banquets i orgies, representat moltes vegades pel raïm o per una gran pantera negra. Se'l coneixia també com Bacus de sobrenom Adoneu, nom d'origen desconegut, possiblement traci o lidi. Amb el nom de Bacus va passar a la mitologia romana identificant-se amb Liber Pater. <span style="color: #000000; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Dionís és fill del déu Zeus i de Sèmele, una mortal, filla de Cadme, rei de Tebes. Sèmele demana a Zeus que li mostri tot el poder que té, i Zeus, rei dels déus, mostra amb una gran força tot el seu potencial. En veure el gran poder de Zeus, Sèmele es mor de la por que sent; aleshores el déu, que sap que Sèmele està embarassada, li agafa el nadó que porta a la panxa i se'l cus a la cuixa. Al cap de sis mesos, diu el mite, va néixer Dionís.


 * <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">__ ODISSEU __ **

<span style="color: #000000; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">En la mitologia grega, Odisseu era un heroi, rei de Ítaca, conegut pel seu enginy i astúcia. Era fill de Laertes i Anticlea, estava casat amb Penèlope i era el pare de Telèmac. És l'heroi de l'Odissea de l'escriptor grec Homer i un dels personatges principals de la Ilíada, del mateix autor. En la mitologia romana se'l coneix com a Ulisses <span style="color: #000000; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Quan es reclutaven homes per anar a Troia, Agamèmnon i Palamedes van anar-lo a buscar però ell no volgué acompanyar-los. Finalment, després d'una argúcia amb el seu fill Telèmac, fou obligat a anar a la guerra de Troia amb les seves tropes. <span style="color: #000000; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Va participar a la guerra lluitant amb els aqueus i contra els troians. Va acompanyar Aquil·les en diferents expedicions a ciutats veïnes de Troia. Durant el setge, va enemistar-se fortament amb Palamedes d'Eubea, l'altre geni de l'expedició. Odisseu va inventar-se una treta amb la qual es va acusar de traïció a Palamedes i fou executat. També es va barallar amb el Gran Àjax per l'armadura d'Aquil·les. <span style="color: #000000; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Cap al final de la guerra, se li va acudir l'estratègia que finalment donaria la victòria als aqueus. Aquesta consistia en construir un enorme cavall de fusta buit per dins. A l'interior del cavall s'hi van amagar uns quants guerrers aqueus i es va deixar a les portes de Troia. Mentrestant, els aqueus anunciaven que desistien de prendre Troia i simulaven la seva partida. Un cop els aqueus van haver marxat, els troians, sense sospitar l'engany, van entrar el cavall a la ciutat. A la nit, els guerrers aqueus van sortir de l'interior del cavall i van obrir les portes de la ciutat. Al mateix moment, l'exèrcit aqueu va tornar i la ciutat va ser presa.


 * <span style="color: #ff0000; font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">__HERACLES__ **

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">En la mitologia grega, Hèracles era un semidéu fill de Zeus i d'Alcmene, néta de Perseu i esposa d'Amfitrió. En la mitologia romana era anomenat Hèrcules. Era el més gran del herois mítics, de gran anomenada per la seva força sobrehumana i per la gran quantitat d'històries sobre la seva vida. El més famós grup d'històries fou els dotze treballs d'Hèracles. El seu equivalent etrusc era Hercle, un fill de Tínia i Uni. També fou identificat com Heryshaf en la mitologia egípcia. Els seus atributs iconogràfics son una pell de lleó i una clava.

__**<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">PERSEU **__

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">En la mitologia grega, Perseu era un heroi, fill de Zeus i de Dànae, fundador de Micenes i avantpassat d'Hèracles. És conegut per haver matat Medusa i haver alliberat Andròmeda amb qui es va casar. <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">El seu avi era Acrisi rei d'Argos. Acrisi, tement un oracle segons el qual un nét seu el mataria, tancà la seva filla Dànae en un calabós amb portes de bronze. Tanmateix Zeus aconseguí entrar-hi, transformat-se en pluja d'or, i engendrà Perseu d'aquesta manera. Quan Acrisi s'assabentà que Dànae havia tingut un fill, no s'atreví a matar-los, i els abandonà enmig del mar en una barqueta; però els corrents els portaren a Sérifos, illa de les Cíclades. El pescador Dictis, germà del rei Polidectes, els va trobar i els va hostatjar a casa seva.



__**<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive;">TESEU **__

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Teseu fou un llegendari rei d'Atenes, fill d'Egeu i d'Etra. Teseu és un heroi fundador, com Perseu, Cadmus o Hèracles, tots els quals van acabar sent identificats amb un antic ordre social i religiós. Així com Hèracles és l'heroi Dori per excel·lència, Teseu és l'heroi de l'Àtica, considerat pels atenencs com el seu gran reformador. A Les granotes, Aristòfanes li atribueix la invenció de múltiples tradicions quotidianes atenenques.

__**<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive;">RÒMUL **__

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">de petits van ser avandonats i els va trobar una llova que els va alimentar a Ròmul i a Rem que eren bessons, després els va trobar un pages que s'els va endur a casa seva y els va criar. Segons la tradició romana, els germans Ròmul i Rem van ser els fundadors de la ciutat de Roma i del senat romà. Numitor era rei d'Alba Longa. Va ser destronat pel seu germà Amuli, qui el va expulsar de la ciutat, va matar els seus fills i va obligar la seva filla Rea Sílvia a dedicar-se al culte de Vesta. El déu Mart va ser el pare de Ròmul i Rem: la vestal Sílvia va anar a la font a cercar aigua per rentar els objectes del ritu; cansada es va asseure a terra per refrescar-se amb el pit descobert, de tal manera que l'ombrera dels salzes, el xerroteig dels ocells i la remor de l'aigua li van produir un profund son. Veient-la Mart va sentir desigs lascius i la va posseir.

__**<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive;">AQUIL·LES **__

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Aquil·les o Aquil·leu és un dels herois més coneguts de la mitologia grega, va participar en la Guerra de Troia i és un dels personatges principals de la Ilíada d'Homer. <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">La versió més coneguda diu que Tetis va submergir al seu fill a les aigües del riu Estígia, que tenien la propietat de concedir la immortalitat als qui s'hi banyaven. Però mentre el submergia, Tetis va haver d'agafar el nen pel taló d'Aquil·les dret i aquesta va ser l'única part del cos que no es va mullar i per tant va quedar vulnerable. <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Una altra versió explica que Tetis els aplicava un tractament màgic que consistia en submergir-los en ambrosia durant el dia i purificar-los durant la nit. D'aquesta manera Tetis ja havia matat als seus sis primers fills, que no sobrevivien al tractament. Peleu no tenia coneixement de les activitats de la seva dona però com que ja començava a sospitar, en néixer Aquil·les la va espiar i va ser a temps d'aturar-la. La interrupció del ritual va fer que l'os del peu dret del nen quedés cremat. Això ho va arreglar Quiró, el famós centaure expert en medicina, que li va substituir l'os cremat pel del gegant Damis, que en vida havia estat un veloç corredor. Això explicaria la rapidesa d'Aquil·les. <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Després d'aquest incident Tetis i Peleu s'haurien separat i cap dels dos es va voler ocupar del nen o sigui que al final l'educador d'Aquil·les va ser Quiró. Quiró el va instruir molt bé, tant físicament com intel·lectualment i va ser qui li va donar el nom d'Aquil·les. <span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Quan Aquil·les ja era un adolescent es va traslladar a la cort del seu pare, a Ftia i allà va conèixer a Patrocle, que a partir de llavors seria el seu millor amic durant tota la vida.



__**<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive;">MEDEA **__

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">En la mitologia grega Medea era la filla d'Eetes, rei de la Còlquida i de la nimfa Idia. Era sacerdotessa d'Hécate, que alguns consideren la seva mare i de la qual se suposa que va aprendre els principis de la bruixeria junt amb la seva tia, la maga Circe. Així, Medea és l'arquetip de bruixa o bruixot, amb certs trets de xemanisme.

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">

Medea i Jàson

__**<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive;">ÈDIP **__

<span style="font-family: 'Comic Sans MS',cursive; font-size: 120%;">Èdip fou un heroi de la mitologia grega, concretament del cicle tebà. Fill de Laios i Iocasta. Sense saber-ho matà al seu pare i contragué matrimoni amb la seva mare i per aixó es va treure els ulls.